Ieri, ciorbă de pui a la grec (căreia dacă îi pui mujdei de usturoi se transformă ca prin minune într-o ciorbă rădăuţeană de te lingi pe degete), azi, un delicios pui cu smântână, mâine, orez cu fructe de mare. Poate poimâine, păstrăv la cuptor cu legume ratatouille. Dacă o să continui aşa, în scurt timp pieptul de pui la grătar cu piure o să devină doar o amintire. Noroc de blogurile culinare, sursă nesfârşită de inspiraţie. Chef de gătit să fie, că reţete sunt cât cuprinde internetul.
oh, asta este cea mai mica problema!
noi 3, normal.:))
gata, fug la Vocea Romaniei!!:D
si Laura cu gatitul!:D
Si cu mancatul cine? :))
ai dreptate.:)
propun sa facem o carte de bucate impreuna.
eu cu pozele, tu cu textul.:D
“cred ca vechile carti de bucate sunt mult mai bune cand vine vorba de sugestii, recomandari, retete” – de acord, insa eu cand aleg sa fac un fel de mancare ma ghidez mult si dupa cata pofta imi provoaca pozele, iar cartile vechi de bucate nu prea au poze.
da, dar stii care e faza? ca nu toate ies asa cum povestesc autorii aia de bloguri. [evident, nu o includem si pe sora ta aici :)]
insa mi s-a intamplat sa incerc sa prepar o reteta recomandata de o vestita bloggarita bucatareasa si rezultatul a fost dezastruos. pe alta, la fel, ea o lauda ca e buna, delicioasa, grozava etc, mie nu mi-a placut deloc la gust.
de atunci sunt mai reticenta cand vine vorba despre retete de pe bloguri. cred ca vechile carti de bucate sunt mult mai bune cand vine vorba de sugestii, recomandari, retete. de altfel, mai toate damele astea care se dau inventatoare de retete, tot de acolo se inspira, sunt sigura. si apoi… experimenteaza.